ALKUSOITTO
Juudea oli ollut lähes sata vuotta Rooman vallassa.
Seitsemäntenä hallintovuotenaan keisari Augustus käski -
että juutalaisten piti mennä synnyinseuduilleen verolle pantaviksi.
Monen tie johti pääkaupunkiin Jerusalemiin -
joka oli maan levoton sydän.
Sitä hallitsivat Antoniuksen linnoitus, Rooman mahdin edustaja -
sekä Kultainen temppeli, horjumattoman uskon symboli.
Keisaria totellessaankin asukkaat pysyivät kulttuurilleen uskollisina -
muistaen aina profeettain sanat.
Vielä olisi syntyvä Vapahtaja, joka vapauttaisi heidät sorron ikeestä.
- Nimi ja kaupunki. - Samuel Joppesta.
- Mikael... - Siirry eteenpäin.
- Nimi ja kaupunki. - Joosef Nasaretista.
- Mitä sukua? - Betlehemin Daavidin.
- Entä nainen? - Hän on vaimoni.
Menkää Betlehemiin. Eteenpäin.
Kertomus Kristuksesta
HERRAN VUONNA 26
- Mikä kylä tämä on? - Nasaret.
Olemme Jerusalemissa huomisiltana.
- Etkö katsele sotilaita, Joosef? - Onhan noita nähty.
Niinpä. Ja nähdään vastakin.
Pöytäni ei ole valmis. Missä poikasi on?
Hän kävelee kukkuloilla.
- Hän laiminlyö työnsä, Joosef. - Ei toki.
Kun kerran huomautin siitä, hän sanoi: "Minun on tehtävä isäni töitä."
Miksi hän ei sitten ole täällä tekemässä niitä?
Kyllä hän on.
Huomio, legioonalaiset!
Tervetuloa, Messala. Ota komento.
- Kiitos. - Kiitos, että tulit tilalleni.
Drusus.
Kun olin lapsi, unelmoin siitä, että komennan tätä varuskuntaa.
Unelmastani on tullut totta. Minä määrään täällä.
Huomio!
- Olin unohtanut tämän kuumuuden. - Se ei ole ainoa ikävä puoli.
Asuin Jerusalemissa 14-vuotiaaksi.
- Isäni oli... - Tiedän.
Hänet muistetaan yhä. Hän oli hyvä maaherra.
Jos sellaista voi tässä jumalan hylkäämässä maassa olla.
Jos haluaa edetä, täytyy nähdä vaivaa.
- Minä pyysin päästä tänne. - Ihmiset ovat muuttuneet.
- Miten? - He eivät maksa verojaan.
- He vihaavat Roomaa. - Se ei ole mitään uutta.
Sitten on vielä uskonto. He ovat aivan sekaisin.
He särkevät jumaliemme patsaita ja jopa keisarinkin patsaat.
Rankaise heitä.
Niinhän me rankaisemmekin, jos löydämme heidät.
- Etsikää johtajat. - Ei se ole niin helppoa.
Täällä tapahtuu outoja. Ihmiset puhuvat messiaasta.
Kuulin hänestä lapsena.
Tämä juutalaisten kuningas vie muka kansansa paratiisiin.
Erämaassa elää eräs Johannes, joka hukuttaa ihmisiä.
Lisäksi joku puusepän poika muka tekee ihmeitä.
- Kansankiihottajia löytyy aina. - Tämä on eri juttu.
Hän väittää, että Jumala on meissä jokaisessa.
Hänellä on itse asiassa varsin syvällisiä ajatuksia.
Olet ollut liian kauan poissa Roomasta.
Mene Capriin lepäämään, Sextus.
Unohda puheet kaikissa olevasta Jumalasta.
- Vain yksi mies on jumalainen. - Tiedän.
Keisari on tyytymätön.
Juudean pitäisi olla kuuliaisempi maakunta.
Aion toteuttaa hänen toiveensa.
Miten? Ihmisiä voi tappaa, pidättää ja heittää tyrmään.
Miten taistellaan aatteita, etenkin uusia aatteita vastaan?
Joku juutalainen haluaa tavata tribuuni Messalan.
- Kai hänellä on nimikin. - Prinssi Juuda Ben-Hur.
Kohdelkaa häntä arvonsa mukaisesti.
- Sanokaa, että tulen aivan pian. - Hyvä on, tribuuni.
Sadanpäämies.
Tämä oli hänen maansa ennen kuin siitä tuli meidän.
Älkää unohtako sitä.
Selvä on, tribuuni.
Tuo oli viisaasti tehty. Ben-Hur on Jerusalemin rikkain mies.
Hän on Juudean mahtisuvun päämies. Olimme lapsena ystäviä.
Olimme kuin veljekset.
Kysyit, miten aatetta vastaan taistellaan.
Minäpä kerron.
Aate torjutaan toisella aatteella.
Minähän lupasin palata.
En olisi ikinä uskonut tätä.
Olen todella iloinen.
- Katso nyt sinua. - Samat sanat.
Olet nyt tribuuni. Kun kuulin siitä, join kunniaksesi maljan.
Juodaan toiset maljat.
- Miten äitisi ja siskosi voivat? - Hyvin. He puhuvat vain sinusta.
- Joko Tirza on naimisissa? - Kosijoita riittää.
- Hän on aina rakastanut sinua. - Haluan tavata heidät.
Vieläkö metsästät sakaaleja ja leijonia?
Vai oletko liian hieno sellaiseen?
- Alas Eros, eläköön Mars. - Alas Eros, eläköön Mars.
Tähdätään kohtaan, jossa palkit risteävät.
Kaikkien näiden vuosien jälkeen...
olemme yhä läheisiä. - Kaikin tavoin.
- Minä todella toivon niin. - Tiedän sen.
Sinä olet roomalainen ja minä juutalainen.
Pelastit kerran henkeni.
Se oli elämäni paras teko.
Juuda.
Tätä maakuntaa on vaikea hallita. Tarvitsen apua.
Tarvitsen sinun apuasi ja neuvojasi.
- Kysytkö minulta neuvoa? - Kyllä.
Vie sitten legioonasi pois.
Anna meille vapautemme.
Ikävä kyllä keisari pitää valtakunnastaan ja etenkin Juudeasta.
Juudea ei pidä keisarista.
Onko mitään niin surullista kuin yksipuolinen rakkaus?
- Tässä ovat huoneeni. - Täällä on aika karua.
Ei, vaan yksinkertaista ja hyveellistä. Roomalaista.
Minusta tulee uuden maaherran Valerius Gratuksen oikea käsi.
Hän tuo Juudeaan vielä kaksi legioonaa lisää.
Huhut ovat siis totta.
Keisari ei pidä maanmiehistäsi.
Täällä kytee kapina, ja se murskataan.
Sinulla ja perheelläsi ei ole hätää. Sinä olet ystäväni.
- Minä olen juutalainen. - Sinä et ole rähinöivää rahvasta.
- He ovat minun kansaani. - Tämä on Rooman valtakuntaa.
Jos haluat elää täällä, ole osa sitä.
- Olet muuttunut. - Olen aikuistunut ja nähnyt maailmaa.
Olen nähnyt Rooman. Se ei hallitse maailmaa sattumalta.
- Se on legioonienne ansiota. - Ei vain niiden.
Muillakin mailla on hienoja armeijoita.
Kohtalo valitsi meidät sivistämään maailmaa.
Tiemme ja laivamme yhdistävät maailman eri kolkat.
Kulttuurimme on ihmiskunnan kruunu.
- Minä uskon kansani tulevaisuuteen. - Totta kai.
Sinä voit auttaa heitä.
- Miten? - Sinä olet aristokraatti.
Olet prinssi. Olet rikas ja mahtava.
Kansa kuuntelee, jos sinä vastustat kapinaa.
Vakuuta heille, että vastarinta on typerää.
Se on täysin turhaa.
Sellainen johtaa vain ja ainoastaan kansasi tuhoutumiseen.
Minä vastustan väkivaltaa ja olen aina sanonut niin.
- Teen niin vastakin, mutta... - Asia on siis sovittu.
- Milloin voin tavata perheesi? - Ajattelimme huomista.
Hyvä.
Nyt juodaan se malja.
Tämä viini on kauheaa.
- Se on tehty Rooman armeijaa varten. - Olette julmia valloittajillenne.
Elämme mielettömässä maailmassa.
Onneksi yksi asia on ja pysyy.
Se on vanhojen ystävien uskollisuus.
Juuda, meidän täytyy uskoa toisiimme.
Juotko sille?
Teen sen koko sydämestäni.
Tämän paikan minä muistan.
Leikimme pihalla vahdinvaihtoa ja heittelimme katolta kiviä.
- Taisimme olla aika vintiöitä. - Te olitte hyviä poikia.
- Mikään ei ole muuttunut. - Paitsi suihkulähde.
- Vanha kaivo kuivui usein. - Joka kesä.
Täällä on uusi suihkulähde ja uusi Tirza. Olet kasvanut.
- Hän ei ole muuttunut. - Hän oli lähtiessään poikanen.
Nyt hän on mies, jolla on suuri vastuu.
Keisari rakentaa koko ajan.
Olin unohtaa. Toin tämän sinulle.
Tämä on todella kaunis.
- Onko tämä roomalainen? - Libyalainen.
Se oli hieno sotaretki. Heidän armeijansa pakeni parissa päivässä.
Sitten marssimme pääkaupunkiin.
Me tuhosimme sen täysin.
Nyt siellä on vain tuhkaa.
Ikävystytän teitä sotajutuillani.
Tule, niin näytän sinulle jotain.
- Kiitos tästä. - Valitsin oikean lahjan.
Tuo on naisen koru.
- Mitä pidät tästä? - Se on todella uljas.
- Tämä on arabialainen. - Aivan.
- Kasvatin tämän itse. - Saanko ratsastaa tällä?
Ratsasta milloin haluat. Tämä hevonen on sinun.
Annatko sinä tämän minulle?
Juuda.
Sinä olet hyvä ihminen. Tästä tulee kuin entisaikoina.
Juuda...
Oletko miettinyt sitä, mitä sanoin eilen?
Olen jo puhunut monille ja pyytänyt pysymään rauhallisena.
- Useimmat ovat samaa mieltä. - Mutta eivät kaikki.
- Eivät tietenkään. - Ketkä ovat eri mieltä?
Vihaiset ja kärsimättömät ovat eri mieltä.
Keitä he ovat?
Keitä he ovat, Juuda?
- Olisiko ilmiantaja ystäväsi? - Kerro vain rikollisten nimet.
- He ovat isänmaallisia ihmisiä. - Isänmaallisiako?
Juuda, minäpä kerron sinulle jotain, jota et ehkä tiedä.
Keisari tarkkailee meitä koko ajan.
Tämä on meidän tilaisuutemme.
Jos onnistun täällä, menestykseni on taattu ja sinun myös.
Päädymme vielä Roomaan keisarin vierelle.
Se onnistuu, jos tartumme tilaisuuteen.
Keisari tarkkailee meitä, ja minun on palveltava häntä.
Sinun tarvitsee vain auttaa minua. Palvele häntä.
- Puhut kuin hän olisi jumala. - Hän on ainut jumala.
Hän on maailman valtias. Hän ei ole jokin tuolla jossain.
Auta minua, Juuda.
Tekisin vuoksesi mitä tahansa, Messala...
mutta en petä omaa kansaani.
Mitä väliä parin juutalaisen hengellä on?
Vaikka en saisi ylipuhuttua heitä, en silti auta sinua murhaamaan heitä.
Sinun täytyy ymmärtää tämä, Messala:
minä uskon kansaani.
Te olette kukistettua kansaa.
Maan voi valloittaa ja sen ihmiset teurastaa -
mutta me nousemme vielä.
Sinä elät menneisyydessä.
Salomon loisto ei enää palaa. Joosua tai Daavid eivät riennä apuun.
Sinun täytyy katsoa länteen. Katso Roomaan.
- En ole murhaaja. - Minä olen sotilas.
- Tapat pahan Rooman puolesta. - Varo sanojasi.
Varo itse. Rooma uhmaa Jumalaa ja kuristaa kansaani sekä koko maailmaa.
Sitä ei kestä ikuisesti. Kun Rooma romahtaa -
kuullaan uskomaton vapauden huuto.
Juuda.
Sinä joko autat minua tai sitten olet minua vastaan.
Olet joko minun puolellani tai minua vastaan.
Jos nuo ovat vaihtoehdot, niin olen sinua vastaan.
Nyt he tulevat.
Missä Messala on?
- Missä hän on? - Hän lähti.
- Miten niin? - Hän ei voinut jäädä.
- Mitä tapahtui? - Tribuunilla on paljon tehtävää.
Syödään nyt.
Siunattu olet sinä Herra, joka annat meille leipämme.
Emme tapaa Messalaa enää ikinä, Tirza.
Hän halusi, että petän kansamme.
Juuda.
- Antiokian karavaani tuli. - Minä näin sen.
Tervetuloa, Simonides.
- Tervetuloa kotiin. - Isäntä.
Simonides toi taas lahjoja.
- Saimme meripihkaa ja silkkiä. - Isännälle on viiniä.
- Läsnäolosi on paras lahja. - Tuon hyviä uutisia Antiokiasta.
- Entä Petran karavaanit? - Perillä ovat. Tässä on selvitys.
- Entä Numidia? - Kuningas takaa reitin turvallisuuden.
Tuot selvityksesi kerran vuodessa ja rikastutat minua aina.
- Olet suurin aarteeni. - Elämäni kuuluu Hurin talolle.
Sen ja tyttäreni lisäksi minulla ei ole muuta.
- Hän on kai jo nuori nainen. - Ja sinun omaisuuttasi.
- Hänhän on orjasi tytär. - Sinä olet ystävä, et orja.
Ester tuli pyytämään, että saisi mennä naimisiin.
Hän saa luvan. Toivon sinulle paljon lapsenlapsia.
Jos Jumala sellaisia suo, iloitsen suuresti.
Ester haluaisi puhua isännälleen.
Haluatko mennä naimisiin, Ester?
Isäni toivoo sitä.
Miehesi on hyvin onnekas. Mikä hänen nimensä on?
Hän on Daavid, Matiaksen poika.
- Mistä talosta? - Hän on oma herransa.
Hän on vapaa mies.
- Kerro minulle lisää hänestä. - Olen nähnyt hänet vain kerran.
Hän on arvostettu kauppias ja valmis ostamaan Esterin vapaaksi.
Ester saa vapautensa häälahjaksi.
Se on hyvin anteliasta.
Rakastatko sinä tätä miestä?
Opin rakastamaan.
Saat luvan mennä naimisiin.
Juomme maljan onnellesi...
ja turvalliselle paluumatkallesi.
- Häiritsin sinua. - Et toki.
Mitä sinä ajattelit?
Jätin vain jäähyväisiä tälle kaupungille...
ja tälle talolle.
Olet käynyt täällä harvoin. Mitä muistat käynneistäsi?
Isä toi joskus minut tänne, kun olin pieni.
Täällä olen aina ollut onnellinen.
Paitsi kerran, kun sinä ja se roomalainen ystäväsi...
- Messala. - Olitte olleet metsästämässä.
Sinut tuotiin kotiin loukkaantuneena.
Kosketin kasvojasi.
Rukoilin, ettei Jumala antaisi sinun kuolla.
Sanoit sen varmasti lempeästi, niin kuin nytkin.
- Niin, isäntä. - "Isäntä"? Minähän vapautin sinut.
Kummallista. En ole ikinä tuntenut itseäni orjaksi.
Nyt en tunne itseäni vapaaksi.
Tiedätkö, miten Salomon aikana toimittiin?
Jos jokin orjatar miellytti hänen silmiään...
hän sai ottaa tämän itselleen.
Hän sai tytön omakseen. Niin tehtiin viisaan Salomon aikoina.
Ajat olivat silloin toisenlaiset.
Siitä on jo kauan.
Jos et olisi toisen miehen morsian, suutelisin sinua hyvästiksi.
Jos en olisi toisen morsian, emme jättäisi hyvästejä.
Sinulla on vielä orjan sormus.
Tehdään vaihtokauppa.
Sinä saat vapautesi ja minä sormuksesi.
Käytätkö sitä?
Käytätkö sitä, kunnes tapaat naisen, jonka otat vaimoksesi?
Käytän tätä siihen asti.
Jumalat olkoot teille suopeita. Ottakaa vastaan virkaseppeleenne.
Kiitos, tribuuni.
- En näe kaupungin edustajia. - Heitä ei ole.
Jerusalemin tervetulotoivotus ei ole lämmin, mutta se on rauhallinen.
Jatketaan.
Messala on tuolla.
Hän näki sinut, Juuda.
Uusi maaherra tulee.
Se tuli tuolta.
Avatkaa keisarin nimeen.
- Juuda ja Tirza, mitä tapahtui? - Avatkaa lain nimessä!
- Minä vain katselin. - Tiili irtosi ja osui maaherraan.
- Tirzaa ei uskota. - Hän ei sano mitään. Olet hiljaa.
Avatkaa portti.
Minä puhun heille.
- Pidättäkää hänet. - Antakaa minun selittää.
Vangitkaa heidät.
- Juuda! - Se oli vahinko.
- Se oli vahinko. Seisoin katolla ja... - Syyllinen on tässä.
Se oli vahinko.
Panin käteni kaiteelle. Tiili oli irti ja putosi.
Vangitkaa hänet. Vangitkaa heidät kaikki.
- Päästäkää heidät menemään. - Juuda.
Messala.
Kerro heille, että tämä on väärinkäsitys. Tiili vain irtosi.
Se oli vahinko.
- Päästäkää heidät vapaaksi. - Messala!
- Antakaa palvelijoiden mennä. - Totelkaa. Palatkaa paikoillenne.
- Mennään. - Minne?
Menet Tyrokseen.
Tyrokseenko?
Kuolenko kaleerilla, vaikka minua ei ole tuomittukaan?
Syytteissä ei ole mitään perää.
- Missä äitini ja sisareni ovat? - Sitokaa kädet.
- Sanokaa, että he ovat turvassa. - En voi kertoa mitään.
Liikettä. Eteenpäin.
Vanginvartija!
Vartijat! Hän juoksi portaita ylös.
Tutki oikea puoli.
- Odottakaa. - Lähetä heidät pois.
Lähetä heidät pois.
Voitte mennä.
Ulos siitä.
Sulkekaa ovi.
Missä äitini ja sisareni ovat?
Missä he ovat?
He ovat näiden muurien sisäpuolella.
Maaherra toipuu, joten heitä ei tapeta.
Tietenkin heitä rangaistaan.
Voiko tämä olla totta, Messala?
Miten voit tehdä näin perheelle, jota rakastit?
Sinun täytyy päästää heidät vapaaksi, ja teet sen ilomielin.
Messala!
En yrittänyt tappaa maaherraa. En ole murhaaja.
Tiedän sen hyvin.
Tiedätkö?
- Sinä olet paha. - Minä en ole paha, Juuda.
Pyysin sinulta apua. Nyt sinä olet auttanut minua.
Teen sinusta esimerkin ja ehkäisen maanpetoksia.
Tuomitsen vanhan ystävän, joten minua aletaan pelätä.
Älä tee tätä perheelleni.
Päästä heidät vapaaksi.
Ole kiltti.
- Messala, minä rukoilen sinua. - Rukoilet?
Enkö minä rukoillut sinua?
Tämä on oma valintasi. Muuta en voi sanoa.
Jos tapat minut, äitisi ja sisaresi kuolevat ristillä silmiesi edessä.
Siitä vain, Juuda.
Tapa minut.
Jumala suokoon minulle koston.
- Rukoilen, että elät, kunnes palaan. - Miten niin palaat?
Viekää hänet.
Sadanpäämies on paikalla. Asento.
Tribuuni ottaa teidät vastaan.
- Olen Hurin talon taloudenhoitaja. - Muistan sinut.
Tässä on tyttäreni Ester. Kuulimme, mitä on tapahtunut.
Juuda Ben-Hur ei ole syyllinen. Tehän tunnette hänet.
- Tunnen hänet paremmin kuin sinä. - Tiedätte, että syyte on perätön.
- Vangit on tuomittu. - Syyte oli valhetta.
- Juuda ei ole uhmannut maaherraa. - Hän ei ikinä tekisi sellaista.
Tiedätte sen sydämessänne.
Drusus.
Pidetään tämä mies täällä, kunnes häntä ehditään kuulustella.
Seis!
Antakaa sotilaille vettä. Sotilaat ensin.
- Vettä. - Pois kaivolta.
Pois sieltä kaivolta. Antakaa hevosille vettä.
- Antakaa vettä. - Sotilaat juovat ensin.
Odota.
Hän ei saa vettä.
Hyvä Jumala, auta minua.
Minähän sanoin, ettei hänelle anneta vettä.
Jaloillenne siitä. Käske miehet liikkeelle.
Takaisin riviin!
Ylös sieltä. Liikettä.
Sinä siellä! Mene paikallesi.
Vauhtia, kurjat rakit.
Konsulin pursi tulee kohta. Olkaa valmiina nostamaan airot.
Nostakaa airot.
Laskekaa airot.
Tuo on uusi komentaja Quintus Arrius.
- Montako soutajaa täällä on? - 200.
- Miten vaihdatte heitä? - 30 joka tunti.
Tämä mies on sairas. Vaihtakaa hänet.
Vaihtakaa toinen tilalle.
- Onko hän aiheuttanut ongelmia? - Hän niskuroi.
Siitä tulee nyt loppu.
Kauanko sinä olet palvellut, numero 41?
Olen ollut tällä laivalla päivää vaille kuukauden.
Pidät tarkkaa lukua. Entä tätä ennen?
Olen ollut kolme vuotta muilla laivoilla.
Kolme vuottako?
Sinulla on sisua panna vastaan...
mutta olet tarpeeksi järkevä hillitäksesi itsesi.
Silmäsi ovat täynnä vihaa, 41. Se on hyvä.
Viha pitää miehen hengissä. Se antaa voimaa.
Kuunnelkaa. Te olette kaikki tuomittuja miehiä.
Pidämme teidät elossa, jotta voitte palvella tätä laivaa.
Soutakaa hyvin, niin saatte elää.
- Purtenne on valmis. - Soutakaa.
Soutakaa!
Makedonian kaleerit ovat ryövänneet Rooman kauppalaivoja.
Keisari on käskenyt meidän etsiä ja tuhota ne.
Siirtykää taisteluvauhtiin.
Taisteluvauhti!
- Hyökkäysvauhti. - Hyökkäysvauhti!
- Puskuvauhti. - Puskuvauhti!
- Pidetään tauko. - Lopettakaa. Tauko!
- Mitä teet täällä? - Minut käskettiin tänne.
Aivan. Olin jo unohtanut.
Olisit voinut äsken tappaa minut. Miksi et tehnyt sitä?
- En ole valmis kuolemaan. - Mikä sinut muka pelastaa?
Uskon isieni Jumalaan.
Jumalasi on hylännyt sinut.
Hän ei ole sen mahtavampi kuin minun jumalani.
Jumalista ei ole mitään apua. Minusta voisi olla.
Kiinnostaako, 41?
Huomaan, että kiinnostaa.
Olen ammatiltani sotilas ja koulutan sotureita vapaa-ajallani.
Omistan Rooman parhaat gladiaattorit ja ohjastajat. Haluatko sellaiseksi?
- Kuolisin orjananne. - Sekin olisi tätä parempi.
- Minä en jää tänne loppuiäkseni. - Etkö?
Mitä tekisit, jos pääsisit karkuun?
Äitini ja sisareni tuomittiin kanssani, vaikka he olivat viattomia.
- En lepää... - Älä väitä, että olit viaton.
- Auttaisiko, jos toistaisin sen? - Ei.
Harkitse ehdotustani. Et pääse pakoon, kun olemme voitokkaita.
Jos häviämme, uppoat laivan mukana airoosi kahlehdittuna.
Jumala ei ole pitänyt minua hengissä, jotta kuolisin niin.
Sinun uskosi on omituinen.
Uskot, että elämällä on tarkoitus.
Järkevä olisi jo luopunut tuosta uskosta.
Niin kuin te olette luopunut. Mikä sen aiheutti?
Mene takaisin soutamaan, 41.
- Vihollinen on havaittu, konsuli. - Valmistautukaa taisteluun.
Kaikki miehet taisteluasemiin.
- Valmiina lataamaan. - Valmistautukaa laukaisuun.
Hakekaa lisää ammuksia.
Nostakaa airot!
- Laskekaa airot veteen. - Kahlitkaa soutajat.
Vartija.
Irrottakaa 41 kahleista.
Minä en halua kuolla!
- Miksi hän noin teki, 41? - En tiedä.
Kerran aikaisemminkin joku auttoi minua, enkä tiennyt miksi.
Matkavauhti!
Sytyttäkää ykkönen.
Tulta.
- Tulta. - Tulta!
Vetäkää airot sisään, kun käsken.
Nostakaa vasemmat airot ylös. Vetäkää ne sisään.
Kääntäkää oikeaan.
Airot ulos!
Tulta!
Otetaan törmäyskurssi ja puskuvauhti!
Puskuvauhti!
- Tulta. - Vihollisalus tulee suoraan kohti.
Tuo laiva puskee meitä. Se puskee meitä.
Miksi sinä pelastit minut?
Miksi käskit irrottaa minut kahleista?
Mikä sinun nimesi on, 41?
Juuda Ben-Hur.
Anna minun kuolla.
Pidämme teidät elossa, jotta voitte palvella tätä laivaa.
Soutakaa hyvin, niin saatte elää.
Onko purje suorakulmainen?
En osaa sanoa.
Toivotaan, että se on vihollisalus.
Minä saisin kuolla, ja sinä saisit vapautesi.
Tuo on roomalainen purje.
Tervetuloa, konsuli. Olimme jo luopuneet toivosta.
Tuokaa hänelle vettä.
- Menetimmekö laivaston? - Viisi kaleeria.
- Entä taistelu? - Taistelu voitettiin. Olitte voitokas.
- Voitimmeko me? - Täydellisesti.
Jumalasi ei pelastanut vain sinua vaan myös Rooman laivaston.
- Terve, Arrius. - Terve, Arrius.
Alkakaa soutaa!
Olette vapauttanut meritiemme suuresta vaarasta, Quintus Arrius.
Saitte voitonsauvanne mitä jaloimmalla tavalla.
Kuka tuli vaunuissa kanssanne?
Hän on mies, joka pelasti minut.
Ettekö tiedä hänestä mitään muuta?
Hänen väitettiin hyökänneen Juudean maaherran kimppuun.
- Hän oli kuitenkin syytön. - Olisikin aika omituista...
jos hän yrittäisi tappaa maaherran mutta pelastaisi konsulin.
Tulkaa huomenna puhumaan hänestä.
Meillä on kaikki hänen tietonsa. Hän on kotimaassaan mahtava mies.
Hyökkäys maaherraa vastaan oli hyökkäys senaattia ja Roomaa vastaan.
Hän ei tehnyt sitä tahallaan.
Konsuli, sallikaa meidän jatkaa.
Sallikaa meidän olla jalomielinen.
Palkitsemme teidät loistavasta voitostanne -
emmekä lähetä häntä kaleerille. Annamme hänet teidän orjaksenne.
Se on senaatin ja Rooman kansan tahto.
Palasin jokin aika sitten Roomaan mukanani mies, joka pelasti henkeni.
Tunnette hänet Rooman parhaana ohjastajana.
Hän on ohjastanut hevoseni voittoon viisi kertaa.
Minulle hän on kuin poika, jonka menetin.
Voin jälleen rakastaa ja olla ylpeä poikani saavutuksista.
Siteemme ovat vahvat, ja tänään jaan iloni teidän kaikkien kanssa.
Adoptio on virallisesti voimassa.
Nuori Arrius kantaa nyt nimeäni ja perii joskus omaisuuteni.
Tämä esi-isieni sormus oli tarkoitettu pojalleni.
Nyt se on sinun.
Outo kohtalo on suonut minulle uuden elämän...
uuden kodin ja uuden isän.
Se toi minut tänne ja voi viedä poiskin.
Missä tahansa olenkin, kannan tätä sormusta kuin Arriuksen poika.
Teen sen kiitollisena, rakastaen ja ylpeänä.
Tässä on ystäväni Pontius Pilatus. Poikani Arrius.
- Ennen sinua minun hevoseni voittivat. - Ne ovat todella nopeita.
Eivät kyllin nopeita. Sinähän tulet Juudeasta.
- Siellä on kuulemma ikävä ilmasto. - Ei juudealaisten mielestä.
- Minusta tulee sen paikan maaherra. - Juudeanko?
Halusin Aleksandriaan, mutta minua kai tarvitaan Juudeassa.
Skorpionit ja profeetat kaipaavat minua.
- Unohda Juudea täksi illaksi. - Siellä on vain vuohia ja Jehova.
Sinä kai aiot lähteä.
Minun on pakko.
En voi estää sinua lähtemästä.
Olen koko ajan nähnyt sen silmistäsi. Tunnistan tuskan.
Minä kuitenkin neuvon sinua odottamaan.
Juudean maaherra vaihtuu. Uusi maaherra on Pontius Pilatus.
- Milloin se tapahtuu? - Hyvin pian.
Se sopii loistavasti tarkoituksiimme.
Mikään ei sovi, jos palaan Juudeaan liian myöhään.
Se ajatus on piinannut minua joka hetki.
Näkeekö Rooma sinut uudestaan?
Sinä olet tehnyt Roomasta osan elämääni.
Minä muistan sen.
Olivatpa jumalat keitä hyvänsä, ne eivät piittaa vanhan miehen toiveista.
Ne tekevät mitä haluavat.
Suo anteeksi.
Sinä olet muukalainen.
Tuletko Nasaretista?
- Miten niin? - Ajattelin...
Ajattelin, että olisit se mies...
jota tulin etsimään.
Hän on sinun ikäisesi.
Kuka?
Kun minä löydän hänet, tunnistan hänet.
Olen Balthasar Aleksandriasta.
Olen sheikki Ilderimin vieras.
Senkin aivoton nahkaläjä!
Ei, ei! Älä ruoski niitä!
Tuo on isäntäni.
Senkin rupisammakko, et ymmärrä hevosista mitään.
Jos ruoskit niitä vielä, valutan veresi kuiviin.
Ajat kaarteen varovasti ja sitten annat niiden juosta.
Muistakin, mitä sanoin.
Nuo ovat upeita hevosia.
Nyt! Anna niiden juosta!
Ne eivät selviä kaarteesta.
Ei, ei!
Pysäytä hänet!
Minä tapan hänet.
Anna ohjakset minulle.
Luuletko, että voit kohdella hevosiani kuin elukoita?
Vuohia sinun pitäisi ajaa. Tiehesi siitä.
Mene vuohipaimeneksi siitä. Näitkö, mitä tapahtui?
Tämä matkamies näki jo ennalta, mitä tapahtuu.
Hienot hevosenne eivät ole toimiva valjakko.
- Niinkö? - Vain uloin hevonen pysyi tahdissa.
- Antaresko? - Se hidasko?
Sen pitäisi olla sisimpänä ja tukea muita kaarteessa.
- Missä opit noin tarkkasilmäiseksi? - Rooman sirkuksessa.
Oletko sinä ohjastanut suuressa sirkuksessa?
Saisitko hevoseni juoksemaan valjakkona?
- Olen matkalla Jerusalemiin. - Karavaani lepää yön.
Meillä on aikaa syödä ja puhua. Tule telttaani.
Saat kertoa, miten ajoit kilpaa Roomassa.
Jos osaisin, laulaisin sinulle hevosten ylistystä.
Mikään muu eläin ei ole niin puhdaslinjainen.
Huomenna panen Antaresin sisäkaarteeseen.
Lyhennä samalla valjaita. Se auttaa kaarteissa.
Juuda Ben-Hur.
Olet juutalainen, mutta olet ajanut suuressa sirkuksessa.
Se on outo valinta, ja kohtaloni on vielä oudompi.
Satuit tänne juuri sopivasti.
Olisimme voineet tehdä ihmeitä, mutta sinun täytyy lähteä.
Olen asialla, joka ei voi odottaa.
Kun tulet takaisin, tuo vaimosikin.
- Minulla ei ole vaimoja. - Eikö yhtään?
- Minulla on kuusi, ei vaan seitsemän. - Kahdeksan.
Kotona heitä on vielä lisääkin.
Monta vaimoa on moninkertainen ilo.
- Haluaisin vaimon. - Yhden jumalan vielä ymmärrän...
mutta yksi vaimo on sivistymätöntä. Se ei ole kovin yltäkylläistä.
- Eikö ruoka maistunut? - Maistui toki.
Kiitos, kiitos.
Ota neuvosta vaari, ystäväiseni, ja osta itsellesi vaimoja.
Nyt minun pitää sanoa hyvää yötä kaunokaisilleni.
Armaani odottavat kärsimättöminä, ketä syleilen ensimmäisenä.
- Minä lähdenkin tästä. - Jää toki.
Jää ihmeessä katsomaan.
Tulkaahan, lapsukaiset. Tulkaa vain.
Ne arastelevat muukalaisia.
Tulkaa vain. Älkää pelätkö.
Sillä lailla, lapsukaiset.
Nämä polveutuvat faaraon hevosista. Nimesin nämä tähtien mukaan.
Antares, sinä olet hitain -
mutta jaksat juosta koko päivän.
Mitä? Niin, niin. Minäkin rakastan sinua.
Hyvä, Antares. No niin, Rigel.
Olemme syöneet hyvin, ja maailma hymyilee.
Sinä olet hyvä hevonen, Rigel.
Sinä olet valmis unten maille.
Päivän työ on nyt tehty.
Niin. Pääset aivan kohta nukkumaan.
Hyvää yötä, aarteeni.
Varovasti, Aldebaran. En ole unohtanut sinua.
Sinä olet nopein kaikista.
Roomassakaan ei ole tällaisia hevosia.
Näkisitpä näiden emon, Miran. Kansani ei kestä olla ilman sitä.
Hyvä on. Hyvä on.
Ne pitävät sinusta. Ne eivät yleensä ystävysty helposti.
Nyt on jo myöhä, Antares ja Rigel.
Menkää nukkumaan, Altair ja Aldebaran.
Teidän pitää olla huomenna vahvoja ja nopeita. Menkää, lapsukaiset.
Jerusalemissa ne kohtaavat maailman huiput ja idän mestarin.
Messala voittaa aina hinnalla millä hyvänsä.
Ajaako Messala sirkuksessa?
- Tunnetko sinä hänet? - Minä tunnen hänet.
Et taida erityisemmin pitää hänestä.
Kansani rukoilee ohjastajaa, joka voittaisi Messalan.
Voisit polkea sen roomalaisen tomuun. Näit hevoseni.
Ne tarvitsevat lempeän ohjastajan.
- Saisit ne kiitämään tuulen lailla. - Se ei ole mahdollista.
Se on sääli. Ajattele nyt.
Saisit nöyryyttää tribuunia orjuutetun kansan nähden.
- Juutalainen panisi hänet polvilleen. - Minun täytyy...
Tiedän, että se on mahdotonta -
mutta se on kutkuttava ajatus.
Eikö se vastaa tarkoitustasi?
- Hoidan Messalan omalla tavallani. - Aiot tappaa hänet.
Se näkyy silmistäsi, Juuda Ben-Hur.
Sinulla ei ole oikeutta surmata häntä.
Hän saa vielä rangaistuksensa.
- Minä en usko ihmeisiin. - Koko elämä on ihme.
Miksi et hyväksy Jumalan tahtoa?
Sinä et usko ihmeisiin, mutta Jumala puhui minulle kerran.
Tähti johdatti minut Betlehemiin, josta löysin vastasyntyneen.
Jumala eli siinä lapsessa.
Hän on nyt aikuinen ja valmis aloittamaan työnsä.
Haluan olla lähellä, kun hän näyttäytyy meille.
Hän on lähellä.
Hän näki auringon laskevan kuten mekin.
Ehkä hän seisoo oviaukossa tai kukkulan huipulla.
Ehkä hän on paimen, kauppias tai kalastaja. Hän elää.
Hän jättää jälkensä meidän kaikkien elämään.
Moni polku vie Jumalan luo.
Toivottavasti polkusi ei ole liian vaikea.
Minä menen nukkumaan.
Balthasar on hyvä mies, mutta kaikki eivät ole samanlaisia.
- Pidetään miekkamme kirkkaina. - Ja aikeemme puhtaina.
Minun täytyy lähteä.
Vielä eräs asia. Areenalla ei tunneta lakeja.
Monet saavat surmansa.
Toivon, että tapaamme jälleen.
Ester.
Minä tässä. Juuda.
Juuda.
- Sinä elät. - Ester.
Sinä elät.
Mitä sinä teet täällä? Mitä on tapahtunut?
Minä olen nyt täällä.
Olen sinun luonasi.
Ester...
Missä isäsi on?
Kun sinut vietiin pois, hänet vangittiin.
Häntä kidutettiin.
Kun he uskoivat, ettei hän salaa mitään, hänet vapautettiin.
Siitä asti olemme asuneet täällä ja piileskelleet.
Ettekö palanneet Antiokiaan?
Roomalaiset veivät kaiken. Siellä ei enää ollut meille mitään.
Ester.
Ester, missä äitini ja sisareni ovat?
Ester.
Anna minun kertoa hänelle.
Isä.
Isä, jotain ihanaa on tapahtunut.
- Juuda Ben-Hur elää. - Juuda.
Hän on palannut kotiin. Hän on täällä.
Juuda.
Juuda Ben-Hur.
Minun rakas vanha ystäväni.
Anna minun katsoa sinua. Anna, kun katson.
Kyllä. Tämä on totta.
Ylistetty olkoon armelias Jumala.
Missä he ovat?
Emme ole kuulleet heistä sen kauhean päivän jälkeen.
- Olisit ollut vähemmän uskollinen. - Ei sääliä, isäntä.
Minussa on nyt kaksin verroin enemmän miestä.
Malluk on nyt toinen puoliskoni. Tapasimme tyrmässä.
Pääsimme samana päivänä pois.
Mallukilla ei ole kieltä, eivätkä minun jalkani liiku.
Minä olen hänen kielensä, ja hän on minun jalkani.
Yhdessä olemme melkoinen mies.
Olet hyvä vanha ystävä.
Ester sanoi, että palaisit. Hän ei luopunut toivosta.
Toivoin, mutta en uskonut itsekään.
Näen, että haluat pelastaa äitisi ja sisaresi.
Jos se on mahdotonta, on hyvä olla toinenkin päämäärä.
Suurin osa omaisuuttasi on turvassa. En kertonut, missä se on.
Sen avulla voimme ostaa kuolemaa roomalaisille.
En palannut sen takia.
Juuda, he ovat kuolleet.
Kukaan ei elä neljää vuotta tyrmässä.
Kuka elää edes vuoden kaleerilla?
Se on totta.
Juuda Ben-Hur.
Sinä palasit luoksemme uuden uskon tavoin.
Haluaisin taas nauraa. Pidetään hauskaa.
Tässä talossa iloitaan taas. Juhlitaan pölyn keskellä.
Minä kannan hänet.
Olemme seisseet täällä ennenkin.
Siitä on jo kauan.
Siitä on neljä vuotta.
Nyt tuntuu kuin se olisi tapahtunut vasta eilen.
Minä sanoin:
"Jollet olisi toisen morsian, suutelisin sinua hyvästiksi."
"Jos en olisi toisen morsian, meidän ei tarvitsisi hyvästellä."
Nyt en ole kenenkään morsian.
Miksi et mennyt naimisiin?
Isä tarvitsi minua.
Sitä paitsi minä...
Se on edelleenkin sormessani.
Sanoin, että käytän tätä, kunnes tapaan naisen, jonka otan vaimokseni.
Siitä on tullut osa kättäni.
Jos Messala tietäisi, että palasit...
Hänen täytyy saada tietää. Hän tietää, missä he ovat.
Entä jos saat tietää, että...
- Jos he ovat kuolleet... - Messala saa katua sitä.
Minä olen nähnyt, mitä viha tekee ihmiselle.
Se korventaa isääni.
Eräs nuori rabbi sanoo, että meidän pitää antaa anteeksi.
Rakkaus on vihaa voimakkaampi.
- Minä uskon niin. - Ester.
Juuda, pysy elossa.
- Pysy erossa Messalasta. - Vain, jos voin lakata tuntemasta.
Sen aika ei ole vielä.
Tiili, joka putosi täältä kauan sitten, putoaa edelleen.
Tällä kertaa et joudu kaleerille.
Sinut tuhotaan täysin. Sinä kuolet.
- Tervehdys Quintus Arriukselta. - Onko konsuli täällä?
- Tämä on Quintus Arrius nuorempi. - Tuo hänet tänne.
- Onko konsulilla poika? - Nuori Arrius on mestariohjastaja.
Miksi hän tuo lahjoja?
- Ehkä hän haastaa sinut kisaan. - Katso.
- Se on upea. - Sain tämän ventovieraalta.
Siinä sinä erehdyt, Messala.
Juuda!
Mikä taika antoi sinulle Rooman konsulin nimen?
Sinä itse olit taikuri, Messala. Tuomitsit minut kaleerille.
Kun laivani upotettiin, pelastin konsulin hengen.
Tunnistathan hänen sinettinsä.
Minä olen palannut, kuten vannoin tekeväni.
Lahjasi on mitä sopivin, nuori Arrius.
Haluatko, että käytän tätä itseeni?
Mitä äidilleni ja sisarelleni on tapahtunut?
Minä en pidä lukua vangeista.
Etsi heidät, Messala.
Tuo heidät luokseni, niin unohdan, mitä vannoin jokaisella aironvedolla.
En voi tehdä mitään ilman maaherran lupaa.
Hanki se sitten.
Tulen huomenna takaisin.
Älä tuota minulle pettymystä, Messala.
Mitä heille tapahtui?
Siitä on lähes viisi vuotta. Elävätköhän he?
Ota siitä selvä.
- Entä jos he ovat kuolleet? - Sitten ovat.
- Vaimo Mirjam ja tytär Tirza. - Juuri he. Ovatko he elossa?
Heidät vietiin itäsiiven pohjakerrokseen.
Vanginvartija tietää enemmän.
Antakaa vettä. Vettä.
Päästäkää minut ulos!
- Milloin olet nähnyt heidät? - En kertaakaan näinä vuosina.
He ovat kuitenkin elossa.
Ruoka nimittäin häviää.
Heillä on spitaali.
Heidät pitää viedä heti kaupungin ulkopuolelle.
Sitten poltamme tyrmän.
Onko siellä joku?
Siellä on joku.
Kuka siellä on?
Älä tule yhtään lähemmäksi.
Keitä te olette?
- Ester, minä olen Mirjam. - Mirjam.
Mirjam.
Pysy siellä.
Te olette palanneet kotiin.
Pysy loitolla, Ester.
Me olemme spitaalisia.
Ester.
Tirza!
Ester.
- Elääkö Juuda? - Kyllä. Hän on elossa.
Hän on täällä.
Missä?
Hän etsii teitä. Minun pitää etsiä hänet ja kertoa hänelle...
- Älä. - Kerron isälle.
Älä kerro.
- Me lähdemme pois. - Menemme spitaalisten laaksoon.
Sieltä ei ole paluuta.
Juudalle pitää kertoa teistä.
Älä.
Minä pyydän.
En nähnyt hänen kasvojaan.
Ovatko ne muuttuneet?
Hän ei ole muuttunut.
Sinä rakastat häntä, Ester.
Vanno minulle rakkautesi nimeen -
ettet koskaan kerro hänelle meistä.
Eikö hän saa koskaan tietää?
Annetaan hänen muistaa meidät sellaisina kuin olimme. Lupaa se.
Minä en toivo enää mitään muuta. Se on ainoa toiveeni.
Minä lupaan sen teille.
Nyt minä olen tyytyväinen.
Odottakaa.
- Messala löytää heidät varmasti. - Rukoilen, että heidät vapautetaan.
Messala vapauttaa heidät. Hän haluaa pysyä hengissä.
Hän ei voi vapauttaa heitä, Juuda.
Mitä sinä tarkoitat?
- Minä näin heidät. - Näitkö? Missä?
Milloin näit heidät?
He olivat kuolleita.
Milloin se oli?
Milloin? Milloin?
Näin heidät vankilassa.
Odotin siellä, että kuulisin jotain isästä.
Miksi et kertonut minulle?
En voinut kertoa sinulle. En kertonut edes sinulle, isä.
Pelkäsin, että kun näet Messalan...
Etsintäsi on nyt päättynyt, Juuda. Se on ohi.
Miten niin ohi?
- Miten niin ohi? - Juuda, unohda Messala.
Palaa takaisin Roomaan.
VÄLIAIKA
Hyvät herrat ja upseerit.
Rooman valtakunnan puolustajat. Saanko tulla sisään?
Tämäpä on odottamaton kunnia, sheikki.
Jalo tribuuni on sangen ystävällinen.
Te varmaankin pohditte mielessänne, miksi olen täällä.
Kuten tiedätte, lyön mielelläni vetoa.
Hevosillani on vastassaan tribuunin voittamattomat mustat.
- Minä lyön vetoa hevosteni puolesta. - Ilman ylärajaako?
Minä panen rahani peliin.
Odottakaa, kaukomaitten suojelijat. Saanko ensin istua?
- Istukaa. Paljonko panette peliin? - Antakaahan arabille tuoli.
Kiitos.
- Minä panen peliin tuhat dinaaria. - Kaksi tuhatta!
Älkää olko kärsimättömiä. Rahaa riittää kaikille.
Sovitaanpa ensin vedonlyöntisuhteista.
Tribuuni on voittanut usein, ja se pitää ottaa huomioon.
- Mitä te ehdotatte? - Kahden suhde yhteen.
No, jalot roomalaiset, Tiberin miehet ja maailman valtiaat.
Missä on rohkeus, joka teki Roomasta maailman herran?
Teen paremmat kaupat kadullakin.
- Kolmen suhde yhteen. - Ollaanpa reiluja.
- Tribuuni on voittanut jo neljästi. - Hetkinen.
Teillä on hyvät hevoset, mutta kuka niitä ohjastaa?
Enkö minä sanonut sitä? Olinpa hölmö.
Ohjastajani on prinssi Hur.
- Juuda Ben-Hur. - Prinssi Hurko?
- Hänet vietiin kaleerille. - Hän on palannut.
- Se on mahdotonta. - Jumalainen Tiberius on armollinen.
Ettekö usko, että jalo tribuuni voittaisi juutalaisen kaleeriorjan?
Ehkä tein virheen, kun tulin tänne.
No, tribuuni. Suostutteko, jos suhde on neljä yhteen?
- Neljä yhteen. - Hyvä, Messala.
Neljä yhteen. Se on ero roomalaisen ja juutalaisen välillä.
Tai arabin.
Tuo oli rohkea pila.
Nyt sovimme vedon määrästä. Minä panen peliin...
Lyöttekö tuhat talenttia vetoa?
- Tuhat talenttiako? - Aivan. Tuhat talenttia.
Jos se on teistä liikaa...
- Tuhat talenttia. - Asia on sitten sovittu.
Kohtele niitä hyvin, ne ovat sen ansainneet.
Olisivatpa ihmisetkin yhtä hyviä kuin te.
Muista sitten, Altair. Juokset yhdeksän kierrosta.
Aldebaran.
Kuulitko sinäkin, Rigel?
Meillä on yhdeksän elämää elettävänämme.
Et saa voittaa kilpailua ensimmäisellä kierroksella.
Se voitetaan viimeisellä kierroksella.
Et voi voittaa yksin. Sinun pitää odottaa muita.
Vakaa Antares. Sinä olet kuin kallio.
Sinä olet minun ankkurini.
- Ne rakastavat sinua. - Olen nyt perheenjäsen.
Levätkää hyvin, tähteni. Huomenna menemme kaupunkiin.
Kun voitat Messalan uuden maaherran nähden -
koko Rooma kuulee siitä.
- Onko Pilatus täällä? - Hän aikoo murskata meidät.
Sinä näytät, millaisia miehiä täällä syntyy.
Ajattelen vain sitä, että ajan kilpaa Messalan kanssa.
Anna kostonhimoni anteeksi, Herra. Olen tehnyt päätökseni.
Annan elämäni sinun käsiisi. Tee minulle mitä tahdot.
Daavidintähti on kansojemme loistava tunnus.
Se häikäisee roomalaisten silmät.
He ovat valmiina.
Numero viisi!
Missä on numero viisi?
Hetki on koittanut. Tämä on meidän taistelumme.
Aivan. Hetki on nyt koittanut.
Juuda!
Hänellä on kreikkalaiset vaunut.
Ole varovainen, Juuda. Älä päästä häntä lähelle.
Terve, Jupiter! Lahjoita minulle voitto.
Pysykää paikoillanne!
Toivotan teidät tervetulleeksi keisari Tiberiuksen nimissä.
Me kunnioitamme näillä kisoilla häntä ja Roomaa -
johon te kaikki kuulutte.
Kunnioittakaamme kilpailijoita.
He ovat tulleet tänne Aleksandriasta, Messinasta, Karthagosta -
Kyprokselta, Roomasta, Korintista -
Ateenasta, Fryygiasta ja Juudeasta.
Paras heistä saa voitonseppeleen. Kisat alkakoot!
- Terve, keisari! - Terve, keisari.
Juoskaa, lapseni!
Roomalaissika!
Vakaasti, nyt, nyt!
Tehkää kunniaa!
Se oli mahtava voitto. Olet kansan jumala ainakin toistaiseksi.
Salli meidän palvoa sinua.
Kruunaan heidän jumalansa.
Pyydän sinut luokseni. Saat viestin Roomasta.
Toivon sinulle pitkää ikää, Arrius, ja järkeä myös elää se.
- Emme voi odottaa, tribuuni. - Hän tulee kyllä. Hän tulee.
- Emme voi enää odottaa, tribuuni. - Hän tulee!
Hän tulee varmasti. Lähetin hänelle sanan.
Jos haluatte elää, meidän on toimittava nyt heti.
- Ymmärrättekö te? - Sahaatteko jalkani?
Haluan ensin puhua hänen kanssaan.
En ota häntä vastaan puolikkaana.
Minähän sanoin, Drusus. Minähän sanoin. Siinä hän nyt on.
Voittosi on täydellinen, Juuda.
Voitit kilpailun ja tuhosit vihollisesi.
En näe edessäni vihollista.
Mitä sinä muka näet? Kurjan elukan murskautuneen ruumiinko?
Minussa on vielä kylliksi miestä sinun vihata.
Minäpä autan sinua.
Luulet, että äitisi ja sisaresi ovat kuolleet ja kilpailu päättynyt.
Se ei ole päättynyt, Juuda. He eivät ole kuolleita.
Missä he ovat?
Mene etsimään heitä spitaalisten laaksosta.
Jos vielä tunnistat heidät.
Se jatkuu aina vain, Juuda.
Kilpailu...
Kilpailu ei ole päättynyt.
- Onko tuonne alas tietä? - Hulluko sinä olet? Pysy kaukana.
Kuulehan.
Etsin kahta naista, äitiä ja tytärtä.
Täällä on paljon naisia.
He ovat Hurin sukua.
Täällä ei ole nimiä.
Tuotko ruokaa heille?
- Miksi sanoit, että he ovat kuolleet? - He halusivat niin.
- Mene pois. - Enkö saisi nähdä heitä?
He tulevat. Rakasta heitä niin kuin he itse haluavat.
Älä katso heitä. Unohda, että koskaan tulit tänne.
Voiko Juuda hyvin? Onko hän onnellinen?
Kyllä. Hän voi hyvin.
Älä turhaan huolehdi hänestä. Hän voi hyvin, Mirjam.
Jumala olkoon kanssasi.
He ovat poissa.
Me voimme mennä takaisin.
Takaisin minne?
Heidän ainoa lohtunsa on, että muistat heidät sellaisina kuin he olivat...
ja jatkat omaa elämääsi.
- Unohda, mitä täällä on. - Pitäisikö unohtaa?
Heidät on haudattu elävältä.
Miten sinä saatoit päästää heidät tänne?
- Minun täytyy tavata heidät. - Älä, Juuda!
Mieti, Juuda. Heidän sydämensä särkyy, jos he näkevät sinut.
Juuda!
Minä löysin hänet. Siitä lapsesta on tullut mies.
Tiedän nyt, että hän on Jumalan poika.
Se lupaus oli totta.
Onnellinen Balthasar, elämä vastasi kysymykseesi.
Elämän tarkoitus selvisi. Jumala vastasi kysymykseeni.
Tule mukaani.
Kun roomalaiset veivät minua kaleerille, olin kuolla janoon.
Eräs mies antoi minulle vettä, ja minä pysyin hengissä.
- Olisi pitänyt kaataa vesi hiekkaan. - Ei.
- Olen vieläkin janoinen. - Tule kuuntelemaan.
Minulla on kana kynimättä Rooman kanssa.
Sinä kaipaat kuolemaa.
Hyvästi, Juuda.
- Halusitte tavata minut. - Tämä kruunaa voittosi.
Minulla on sinulle viesti isältäsi konsulilta.
- Kunnioitan häntä. - Kunnioita itseäsikin.
Sinusta on nyt tullut Rooman kansalainen.
Eikö sinulla ole siihen mitään sanottavaa?
Tulin juuri kallioisesta laaksosta -
jossa äitini ja sisareni elävät.
He ovat Rooman tahdosta spitaalisia ja hyljeksittyjä.
- Se on suuri vääryys. Valitan sitä. - He ovat minun lihaani ja vertani.
- Rooma on merkinnyt meidät. - Messala kuoli tekonsa vuoksi.
Minä tunsin Messalan ennen kuin Rooman julmuus turmeli hänet.
Rooma tuhosi hänet, aivan kuten se tuhosi perheeni.
Siellä, missä on suuruutta, suurta valtaa tai suuria tunteita -
tehdään myös suuria virheitä. Me opimme virheistämme.
Rooma kutsuu sinua loistavaan tulevaisuuteen.
- Muutkin äänet kutsuvat. - Arrius odottaa sinua Roomassa.
Minä puhun hänen suullaan.
Älä ristiinnaulitse itseäsi vihan tai järjettömän uskollisuuden takia.
Täydellistä vapautta ei ole, ja aikuinen mies tuntee maailmansa.
Tällä hetkellä maailma on Rooma.
Nuori Arrius valitsee sen varmasti.
Minä olen Juuda Ben-Hur.
Halusin puhua kanssasi kaikessa ystävyydessä.
Kun nousen nuo portaat, minusta tulee keisarin käsi.
Murskaan hänen vastustajansa.
Liian monet kateelliset ovat yrittäneet heikentää Rooman valtaa.
Sinä olet kansan sankari.
He pitävät sinua jumalanaan, kuten sanoin.
Jos jäät tänne, päädyt osaksi tätä tragediaa.
Minä olen jo osa tätä tragediaa.
Antakaa tämä Arriukselle.
Kunnioitan häntä liikaa kantaakseni sitä enää.
En voi suojella sinua edes Arriuksen takia, jos jäät tänne.
Olet liian suuri uhka.
Lähde Juudeasta.
Olen varoittanut sinua.
Juuda!
Pelkäsin, ettet palaisi koskaan. Mietin, miten sinun käy.
Onneksi näen sinut jälleen.
Sinun isäsi odottaa minua.
Missä hän on?
Mitä sinä aiot tehdä?
Juuda, lepää vähän. Nuku.
Salli itsellesi hetken rauha.
Rauhaa. Rakkautta ja rauhaa.
Luuletko, etten kaipaa niitä? Mistä niitä muka löytää?
- Jos olisit kuullut Nasaretilaisen... - Balthasarin sanat.
Hän on enemmän kuin Balthasarin sanoja.
Hänen äänensä kaikui tyynenä ja syvällisenä.
Se oli enemmän kuin ääni. Hän oli enemmän kuin mies.
Hän sanoi: "Autuaita ovat armeliaat, sillä he saavat armon."
"Autuaita ovat rauhantekijät, sillä he ovat Jumalan lapsia."
Jumalan lapsiako?
Siinä kuoleman laaksossako?
Kaikki Juudeassa ovat saastaisia -
kunnes pesemme itsestämme tyrannian loan.
- Meidän on pestävä Juudea puhtaaksi. - Verelläkö?
Verellä nimenomaan.
Verestä sikiää vain lisää verta aivan kuten koirasta koiria.
Kuolema synnyttää kuolemaa kuten korppikotka korppikotkia.
Ääni, jonka minä kuulin tänään, sanoi: "Rakasta vihollistasi."
"Tee hyvää niille, jotka halveksivat sinua."
Panisimme vain tulevatkin polvet kärsimään.
Kuten sinä panet nyt meidät kärsimään.
Eikö meillä ole mitään yhteistä?
Eikö meillä ole edes rakkautta?
En voi vetää henkäystäkään tuntematta sinua sydämessäni.
Minä kuitenkin tiedän, että kaikki, mitä tästä lähtien teen -
tuo sinulle suurempaa tuskaa kuin mikään muu.
On parempi, että et rakasta minua.
Rakastin Juuda Ben-Huria. Mitä hänelle on tapahtunut?
Sinusta on tullut se, minkä halusit tuhota. Vastaat pahaan pahalla.
Viha on kovettanut sinut. Olet aivan kuin Messala.
Minä olen menettänyt sinut, Juuda.
Älä tule lähemmäksi.
- Mitä sinä täällä teet? - Odotin sinua koko illan ja yön.
Mitä on tapahtunut? Missä Tirza on?
Jätä ruoka siihen.
Minä tulen lähemmäksi. Älä pelkää. Älä pelkää.
Kuuntelin jälleen Nasaretilaista.
Jumalan sana kaikuu kaikessa, mitä hän puhuu.
- Älä tule lähemmäksi. - Sinun pitää tuntea se kosketus.
Hän menee Jerusalemiin. Löydämme hänet sieltä.
Hae Tirza, niin lähdetään yhdessä etsimään häntä.
Tirza tekee kuolemaa.
Jätä ruoka siihen ja mene tiehesi.
Juuda!
Miksi sinä kerroit hänelle?
Niin. Juuda.
Älä tule lähemmäksi! Ole kiltti äläkä tule lähemmäksi.
Äiti, odota.
- Anna minun puhua kanssasi. - Älä tule lähemmäksi.
Älä, Juuda. Älä, poikani.
- Anna minun nähdä Tirza. - Tirza tekee kuolemaa.
Jeesus Nasaretilainen vakuuttaisi heille, että elämä on ikuista -
eikä kuolemaa tarvitse pelätä, jos uskoo.
Vien heidät hänen luokseen.
Älä, hyvä jumala sentään.
Älä, rakas poikani.
Missä Tirza on?
Älä, Juuda.
Älä mene hänen luokseen. Minä pyydän.
- Minä pelkään. - Ei ole mitään syytä pelätä.
Maailmassa on paljon enemmän kuin me tiedämmekään.
Tirza, Juuda tässä.
Älä, Juuda.
Antakaa almu sokealle.
- Miksi kadut ovat tyhjät? - Kaikki ovat oikeudenkäynnissä.
- Kuka tuomitaan? - Se nuori nasaretilainen.
- He haluavat hänen kuolemaansa. - Se ei voi olla totta.
- Mitä hän on tehnyt? - Ei tietääkseni mitään.
Antakaa sokealle almu. Auttakaa sokeaa.
- Katsokaa, spitaalisia! - Menkää tiehenne!
Menkää pois! Tiehenne siitä.
Miten tämä on mahdollista?
Minähän tunnen tuon miehen.
Voisiko joku auttaa häntä?
Säälikää häntä.
Armahtakaa häntä.
Vaikka hän on tuskissaan, hän näyttää rauhalliselta.
Pidä heistä huolta, Ester.
- Meidän on mentävä takaisin. - Toin teidät näkemään tämän.
Minä toivoin, että...
Et sinä epäonnistunut, Ester.
Terve, juutalaisten kuningas!
Tähän etsintäsi sinut toi, Balthasar.
Hän antoi minulle vettä ja rohkeutta elää.
Mitä hän on tehnyt ansaitakseen tämän?
Hän on ottanut maailman synnit päälleen.
Tämän takia hän sanoi syntyneensä siihen talliin -
jossa näin hänet ensi kerran.
Tätä varten hän tuli maailmaan.
Tätä kuolemaako varten?
Tätä alkua varten.
Minä olen elänyt jo liian kauan.
Aivan kuin hän olisi kantanut maailman tuskia ristillään.
Se oli pelottavaa -
mutta miksi en enää pelkää?
Myrsky pimentää taivaan.
- Tämä on kummallinen pimeys. - Vaikka nyt on päivä.
Hänen elämänsä on päättynyt.
Mitä nyt?
Mikä kauhea tuska. Minuun sattuu.
Minäkin tunnen sen.
Mirjam!
Minä luulin, että...
Mirjam!
Näetkö sinä, mitä kädellesi on tapahtunut?
Tirza!
Juuri ennen kuolemaansa hän sanoi:
"Isä, anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät."
- Vielä silloinkin... - Niin. Vielä silloinkin.
Tunsin, miten hänen äänensä kirvoitti miekan kädestäni.
Seen on Subscene